![]() |
![]() |
123 |
![]() |
Några problem 123 Vid anomiska förlopp går förväntningar och belöningar isär, om än inte i diametralt motsatt riktning. De berörda individerna kan känna sig nöjda eller missnöjda, allteftersom. När belöningarna i ett land överstiger förväntningarna är medborgarna lyckliga. När å andra sidan förväntningarna överstiger belöningarna är de olyckliga. Genom att ta i betraktande huruvida processen är orienterad åt det övre anomiska området (framgång) eller det lägre anomiska området (misslyckande), får vi fyra olika typer såsom figuren visar. 1 Lycklig framgång. Ett lättförstått tillstånd: Vi åtnjuter snabbt stigande belöningar och har förväntningar som ökar i långsammare takt än dessa. Vi njuter mer än vi hoppats på och känner oss lyckliga och tacksamma. 2 Olyckligt misslyckande. Också ett lätt gripbart tillstånd. Belöningarna minskar men förväntningarna håller sig kvar ganska högt. Vi drar inte ned på dem så snabbt att de stämmer med de sjunkande belöningarna. Besvikelse och olycka blir resultatet. 3 Olycklig framgång. Detta är den mest intressanta av de olika anomiska processerna och det kräver en smula ansträngning att förstå den. Belöningarna ökar, men förväntningarna ökar ännu snabbare. Tiderna blir bättre. Folk ökar ambitionerna, vill göra större saker, större affärer, sätta igång större projekt, kontrollera större händelser. I början av en sådan fas är vi kanske ganska nöjda. Vi har det bättre än vi hade väntat, men förväntningarna stiger snabbt och passerar snart de faktiska möjligheternas gräns. Resultat: olycka. Som ett exempel kan vi nämna Durkheims nyrike som begår självmord mitt i sitt nya och stora välstånd, eftersom han hade kommit att vänta sig ännu mer. Här finner vi också Durkheims nyskilde man. Han har sluppit ut ur “äktenskapets boja” och kan uppvakta vilken kvinna han vill, sätta igång med en serie erövringar. Men han åstundar nu allt (“Hon där kanske är ännu men spännande”). På det sättet blir han olycklig i all sin frihet. |
![]() |
![]() |
123 |
![]() |